-Liket från brunnen. -Javisst.
Herr Yamamura.
Låt bli. Jag har ändå inte sett henne sen hon var liten.
Brunnen fanns på dr Ikumas egendom.
Den förseglades när huset såldes för 30 år sedan...
...och har inte öppnats sedan dess.
Men det där är Sadako.
Det finns ingen Sadako, varken i dr Ikumas eller moderns familj.
Vad hände med dr Ikuma?
Han dog direkt efter att egendomen såldes.
Det är bara jag som är kvar i livet...
Bränn henne! Gör vad ni vill med askan.
Det går tyvärr inte.
Det är något konstigt med fallet.
En av dem som hittade henne är död, den andra är försvunnen.
Och det är en annan sak också... Tidpunkten när döden inträffade.
Obduktionen visade att hon dog för ett eller två år sedan.
Va?
Det innebär att hon var vid liv hela tiden nere i brunnen...
I 30 år.
Alla pratar om en "videoförbannelse".
Vad händer i den?
Jag har hört att det är en läskig kvinna-
-som säger att man ska dö inom en vecka.
Hon dyker tydligen upp om man ser på tv på kvällen. Sen ringer telefonen.
Tv? Vilken kanal?
-Det var någon lokalstation i Izu. -Izu?
Är det någon idé att använda det här?
Varför inte?
Man dör om man inte visar den för någon inom en vecka...
Vi måste få någon som säger det i en intervju.
-Har någon hört något från Reiko? -Nej.
De ringde från polisen angående henne.
Är Asakawa Reiko här?
Nej, inte just nu.
Alla pratar om en "videoförbannelse".
Vad händer i den?
Jag har hört att det är en läskig kvinna-
-som säger att man ska dö inom en vecka.
Ursäkta!
Vet ni vad det här handlar om?
Hon har inte hört av sig.
-Takayama Ryuji ringde till mig. -Takayama?
Fröken Asakawas före detta man.
Polisen har varit här. Hon har varit borta i flera dagar.
-Var de inne i lägenheten? -Nej, de frågade aldrig.
Varsågoda.
Fröken Takano...
Vad är det?
Ett videoband?
Förlåt mig, pappa! Jag var tvungen att rädda Yoichi.
Mår ni bra?
Hon frågade mig om ett videoband när vi träffades.
Hon är ensamstående mamma, så hon får bara mindre inslag.
Just det! Hennes son.
Han går i skolan...
-Fröken Asakawa? -Hon är inte här just nu.
Det här är polisen. Fröken Asakawas far hittades död i morse.
-Var är Kadokura? -Där borta.
-Ursäkta? -Ja?
-Omuta, Shizuokapolisen. -Tack för att ni kom.
-Har ni hittat dottern? -Nej.
-Kvinnan i brunnen, då? -Vi gör en modell av ansiktet.
Vi tänker visa den för folk i området.
Han hittade kroppen.
Vänta.
Vill ni se honom?
Folk brukar inte dö så där.
-Spelar ni in något? -Ja.
Vi undrar om det har något med den här lappen att göra.
Reiko, jag gjorde mig av med bandet. Det finns inget att frukta längre.
Han har inte varit där på mer än tio dagar.
-Vad är det? -Inget.
Varför letar ni efter Reiko?
Jag vill ta reda på varför professor Takayama dog.
Jag ska kolla upp saken. Jag ringer om jag hittar något.
Hej då.
-Ja? -Det är polisen.
Jag vet att det är sent, men jag vill fråga lite om Takayama Ryuji.
-Takano Mai? Hittade ni kroppen? -Ja.
Får jag stiga på?
Varsågod.
Just det, professor Takayama sysslade med matematik.
-Vem är ni? -Hans assistent.
Har ni hört talas om Yamamura Sadako?
-Nej. -Hennes mor Shizuko, då?
-Nej. -Ikuma Heihachiro?
Nej.
Takayama Ryuji och Asakawa Reiko letade visst efter något?
-Jag vet tyvärr inte. -Jag förstår.
Asakawa Reikos far hittades död i dag.
Det påminde om Takayamas död. Förstår ni vad jag menar?
Var snäll och gå.
Man hittade en kropp i en brunn. En kvinna som dött nyligen.
Men brunnen har varit förseglad i 30 år.
Det är svårt att tänka sig. Nästan 30 år nere i mörkret...
Händerna saknade naglar.
De satt fast i brunnens väggar där hon hade försökt...
Försvinn!
Okej.
Ring mig om ni får höra var Asakawa Reiko är.
Jag ber om ursäkt, men det är ett väldigt konstigt fall.
Vet ni vad den där "videon" handlar om?
Nej.
Inget.
-Bor ni i närheten, professorn? -Ja.
Det är lättare att koncentrera sig här än i min lägenhet.
-Kameran rullar. -Fortsätt där vi slutade.
Tre sekunder...
Man måste kopiera den och visa den för någon inom en vecka.
Annars händer det exakt en vecka senare...
-Finns det ett originalband? -Ja.
Var kom det ifrån?
Det fanns bara där.
Alla har band som de inte vet vad det är på.
Men det här var inte som andra.
-Hur vet man vilket band det är? -Det märker man.
-Har någon bandet? -Jag känner några...
De är rädda, så de visar det för varandra.
Har du sett det?
Kan du skaffa en kopia åt mig?
Okej.
Titta.
Ursäkta mig.
Förhandla om priset.
Hon försökte nog få tag på de här fyra.
Alla dog en vecka efter att de hade tittat på bandet.
Visst låter det otroligt?
Det här är Tomoko. Hon var Asakawas systerdotter.
Hon hade en vän...
Kurahashi... Kurahashi Masami.
Vad hände med henne?
Hon kan inte tala. Hon är inlagd på universitetssjukhuset.
Doktorn kan inte diskutera enskilda patienter.
-Ni får bara fråga om hans forskning. -Visst.
Den här vägen.
Fröken Kurahashi?
Hur mår ni?
Vill ni sitta ute på uteplatsen?
Doktorn sa att lite frisk luft vore bra för er.
Är ni fortfarande rädd för tv:n?
Jag tar med en skärm, så att ni slipper se den.
Okej?
De är här, doktorn.
Jag heter Kawajiri. Slå er ned.
Vi tar foton av patienterna och stoppar i deras journaler.
-Vet ni varför? -Om de skulle rymma.
Det stämmer.
Sjuka människor kan förändras så att deras familj inte känner igen dem.
Så vi tar alltid foton.
Men när vi fotograferade den här patienten...
...med en helt vanlig kamera...
...stötte vi på något ovanligt.
Det kallas andefotografering.
Något i personens sinne påverkar ljusexponeringen. Det har hänt tidigare.
Är det vad som har hänt här?
Vi provade även att låta henne hålla i filmen.
Ser ni tecknet?
SADA
Ni tror nog att jag är tokig. Det gör alla på universitetet.
Kände ni Takayama Ryuji?
Ja. Han var den enda som lyssnade på mig.
Han sysslade med medicin innan han bytte till matematik.
Vet ni att han är död?
Det var tragiskt.
Varför kom ni inte på begravningen, då?
Nu slipper ni se den.
Det är ingen brådska. Ta det bara lugnt.
Vad är det?
Mår ni dåligt?
Fröken Kurahashi...
Ta ut henne härifrån!
Tomoko?
Hjälp mig.
Spänn fast henne.
Hjälp mig!
Det var tydligen första gången hon sa något.
Tänker ni fortsätta på fröken Asakawas inslag?
Ja.
Det skulle inte jag göra.
Varför inte?
Jag skulle bara inte det.
Sa flickan något?
Vänta!
Jag är ledsen.
Berätta inte för någon.
Din förmåga kan inte rädda någon.
Yoichi!
Är du Yoichi?
Var bor du?
Kan du inte prata?
Gå in där.
Det är inte mycket att skryta med. Slå dig ned.
Jag vill gå till skolan. Jag är hungrig.
Nå?
Vet du vem Masami är? Hon var med när Tomoko dog.
Ja.
Jag såg något underligt när hon gick förbi en tv på sjukhuset.
Vad då?
En brunn. Man såg den bara en kort stund.
Var det allt?
Ja.
Du har också sett den, eller hur?
Du klarar dig, om det var allt.
Men titta inte på det igen.
Masami kan inte heller prata.
Och?
Om Yoichi fortsätter så här...
Vad ska jag göra? Låsa in honom på sjukhuset?
Vad har du med saken att göra?
Jag ber om ursäkt.
Gå härifrån.
Får jag komma förbi någon gång och hälsa på Yoichi?
Hej.
Varsågod.
Fick du tag på den? Vi sa väl 20 000?
Jag tittade på den i går kväll.
Herr Okazaki, ni tittar väl också på den?
Självklart. Annars är allt det här meningslöst.
Lovar ni?
Absolut. Lita på mig.
Vänta. Pengarna...
Glöm inte bort det.
Snyggt fångat.
Här kommer den.
Har ni redan kommit så där långt i skolan?
Varför var du vid stationen häromdagen?
Var din mamma arg på dig?
Var det någon där?
Kvinnan med långt hår.
Vi ska äta nu.
Gå och tvätta händerna.
Jag tror att Yoichi vägrar prata för att han tycker allt är mitt fel.
Det stämmer inte.
När vi hade varit hos min pappa gick tv:n i gång när Yoichi var i närheten.
Kan du prata med dr Kawajiri?
Om han lider av samma sak som Tomokos vän Masami...
Ni har träffat Asakawa Reiko.
-Jag har inte ringt honom. -En reporter frågade om en patient.
Han kommer strax.
Vi ska prova ett experiment. Det kanske kan hjälpa pojken.
Kom in.
Den här vägen.
Vad ska ni göra?
Det här är kranvatten.
Pappret kan absorbera...
...ungefär så där mycket.
Precis som förra gången. Koncentrera dig på vattnet.
Det räcker.
Vattnet har förändrats.
Energi har överförts från henne till vattnet.
Det är samma sak med filmen.
Det handlar om energiöverföring. Vi borde kunna överföra all energi.
Vi ska prova det nu.
Slå er ned.
-Tänker ni spela in det? -Ja. Det är som fotografierna.
-Men ni kommer att se brunnen. -Brunnen?
-Alla som ser den dör! -Ni är fortfarande vid liv.
Hayashi...- Herr Okazaki.
Det här är ett tomt band. Kan ni göra klart för inspelning?
Masami! Det här är farligt.
Om alla får se det...
Det är nånting i mitt huvud...
Skynda på med bandet.
Det spelar ingen roll om vi spelar in det. Videoband dödar inte.
Rädslan dödar. Om vi kan bevisa det försvinner energin.
-Ni kan gå om ni vill. -Nej.
Sätt i gång.
Gör precis som vidfotograferingen. Slappna av och titta in i kameran.
Vad är det där för ljud?
Vem är det där?
Doktorn!
Fröken Kurahashi!
Vad gör ni?
Det var en tjej som ringde.
Hon sa något om att det har gått en vecka. Var det tjejen med bandet?
Just det. Jag ska ringa henne.
Hej då.
-Sawaguchi. -Är det Kanae?
-Ja. -Det är Okazaki.
-Jag har tittatpå bandet. -Bra! Jag var så rädd.
Litar du inte på mig?
Det började bli ont om tid...
Du vet den där underliga kvinnan...
Hon i spegeln?
-Hallå? -Ja, det stämmer.
Såg det inte ut som om bilden växlade till ett barn?
Precis innan man såg brunnen.
Vad gjorde du av bandet?
Jag slängde det. Det är för farligt.
Ingen annan borde se det.
Men ni måste visa det för någon annan.
Ni måste, herr Okazaki. Jag vill inte att ni dör.
Okej.
Hejdå.
Det är kvinnan i spegeln.
Reporter dör vid parapsykologiskt test.
Testet innebar slutet på dr Ikuma Heihachiros karriär.
Det ödesdigra testet. Yamamura Shizuko och dr Ikuma.
Shizuko...
Man kan inte önska livet ur någon.
Dr Ikuma menade att viljan är något levande...
...och att tankeenergi kan anta fysisk form. Som på ett videoband.
30 år nere i en brunn...
30 år av koncentrerade tankar...
...som vill hämnas.
Vi har sett det allihop.
Såg Takayama och fröken Asakawas pappa det innan de dog?
Varför såg pappan det?
Såg pojken det också?
Han också?
Precis som flickan.
Det här får inte fortsätta. Var är fröken Asakawa? Berätta!
Ja?
Kanae!
-Kanae! -Följ med mig.
Vi vill bara ställa några frågor. Var inte orolig.
Ett ögonblick.
Stanna inte kvar här.
Spring.
Hör du mig inte? Spring!
Vad är det?
Mamma!
Yoichi!
Missfoster!
-Missfoster! -Mördare!
Missfoster!
Yoichi! Yoichi!
Yoichi!
Pappa?
Pappa!
Vi kunde väl inte rädda Yoichi?
Din son är inte Yoichi längre.
Yoichi...
Nej!
Sluta!
Okej.
Varför går det inte att radera?
Hur började alltihop?
Det börjar aldrig med en viss person.
Folk blir rädda, och ryktet sprider sig.
Professorn?
Vad är det?
Nu går vi.
Liknar det henne?
Ja. Den är lika underlig.
Vi ska ta några bilder.
Det räcker så.
Sadako! Varför lät du mig leva?
Det var mitt fel att du och din mamma kallades missfoster.
Vill du att jag ska återbörda dig till havet?
Är det så du vill ha det?
Känner ni till familjen Yamamura i Sashikiji?
Det finns många Yamamura här.
En kvinna som hette Shizuko bodde här.
De, ja.
YAMAMURAS VÄRDSHUS
Hallå?
Den här vägen.
-Jag är ledsen. Väckte jag dig? -Nej.
-Kan du lova mig en sak? -Vad då?
Gör aldrig om det där, vad som än händer.
Det är riktigt otäckt. Okej?
Står du på min sida?
Det är klart.
Okej.
Jag sänkte Sadako i havet.
Det var det enda jag kunde göra.
Det var vad Shizuko gjorde med henne.
Hon försvann innan hon skulle föda Sadako.
Hon kom hem med platt mage, och sa att hon kastat barnet i havet.
Men när hon kom tillbaka nästa dag hade hon med sig barnet.
Vad är det där för ljud?
Det är grottan där Sadako föddes.
"Offerfloden".
Oönskade barn lämnades här, så att tidvattnet skulle ta dem.
Vem var Sadakos far?
Hallå?
-Ja? -Bor fröken Takano Mai här?
Nej.
-Nåja, ni har åtminstone lediga rum. -Ursäkta...
Sadako!
Du är död!
Du mår bra!
Kommer du ihåg vad du drömde i går?
Okej. Tänk på din mamma.
Det räcker.
Kan jag få prata med er?
Det som styr honom är vrede.
Hans vrede åkallar henne. Han kan inte kontrollera det.
Min utrustning är på väg. Jag ska försöka fördriva Sadako.
Det finns inga spöken eller en värld efter denna.
Det spelar ingen roll vad Takayama sa.
Är Yoichi stark nog?
Har ni en bättre idé? Vad händer om polisen dyker upp?
Han kan leda energin. Han är det bästa mediet.
Jag kan göra det.
-Är ni lika stark som Takayama? -Ja.
Det betyder inte att ni är bättre än pojken.
Och om jag tittade på videon?
Okej. Nu behöver vi bara vatten.
Vatten?
Havsvatten kan inte absorbera energin.
Vi behöver sötvatten för att lösa upp Sadakos bitterhet.
Led ned energin från honom i vattnet. Där löses den upp.
Då försvinner Sadako.
-Är allt klart? -Ja.
Sätt er ned.
Kom ihåg att jag står på din sida.
Sätt i gång.
Blunda.
Kom ihåg vad du såg. Vad såg du?
Ja! Din mamma och pappa är döda.
Du är alldeles ensam. Vad såg du?
Det är den där kvinnans fel att din mamma är död.
Hon svek din mamma.
Det stämmer. Det är mitt fel.
Bra. Så där ja.
Dr Kawajiri! Vad är det där?
Jag kan se in i livet efter detta.
Sadako...
Ta mig!
Snälla.
Ta mig...
...och se till att det här tar slut!
Nej!
Hur gick det?
Släpp inte taget.
Släpp mig.
Grip tag i väggen. Jag orkar inte hålla dig.
Grip tag i väggen!
Fröken Takano...
Det gör inget. Det är över nu.
Yoichi!
Yoichi?
Yoichi!
Ta honom.
Professorn...
Yoichi, ge mig din rädsla.
Ge mig den.
Ge mig den!
Klättra upp för repet!
Vänd er inte om.
Hjälp mig...
Varför är du den enda som undkommer?
Är du fortfarande rädd?
-Nej. Du, då? -Jag?
Lite grann.
Hur är det med Okazaki?
-Han är kvar på sjukhuset. -Sjukhuset?
Var är nyckeln till den här lådan?
Det är nog den här.
Herr Okazaki. Jag behöver ta ett kort på er. Kan ni titta hitåt?
Herr Okazaki? Titta hitåt.
Så där ja.
Tack.